ДІАСПОРА МУСУЛЬМАН У СУЧАСНІЙ НОРВЕГІЇ: ІСТОРІЯ, ВИКЛИКИ ТА НЕБЕЗПЕКИ - Петряєв, Олексій (Літопис Волині, 2025)
У статті розглядається проблема посилення впливу мусульман мігрантів у Королівстві Норвегія. Особливу увагу приділено питанню соціальної політики країни щодо мусульман, а також питанню ісламського фундаменталізму та тероризму, які становлять загрозу для національної безпеки країни. Антимусульманські погляди стали дуже розвиватися в норвезькому суспільстві після 2010 р., особливо після міграційної кризи в Європейському Союзі в 2015–2016 рр. Частина населення Норвегії вірить, що відбувається повільне захоплення їхньої країни мігрантами-мусульманами, які поступово та планомірно будують паралельне суспільство. Різні статистичні дослідження, проведені в Норвегії за останні кілька років, показують зростаючу динаміку розвитку ісламофобії серед корінного населення Норвегії. Мусульмани-мігранти стали прибувати до країни під час економічного зростання у шістдесятих роках як робітники. У другій половині сімдесятих років частина робітників із мусульманських країн, таких як Пакистан, Туреччина та Марокко, стали перевозити свої сім’ї та отримували громадянство. Далі під час конфліктів на Близькому Сході, Африці та в колишніх республіках Югославії біженці від війни почали переїжджати до Норвегії. Країна приваблювала їх високим рівнем життя, а також розвиненою соціальною системою. Поступово виникла проблема з їх інтеграцією. Сьогодні багато мігрантів слабо знають норвезьку мову, не мають вищої освіти, що найчастіше стає причиною неможливості знайти роботу з хорошою оплатою праці. Вони змушені жити у неблагонадійних районах та займатися дрібною підприємницькою діяльністю. Також молоді мусульмани не можуть інтегруватися і відчувають почуття зреченості, чим користуються різні ісламські екстремістські організації, такі як Ісламська Держава, підштовхуючи їх до здійснення терористичних атак у містах Норвегії. Водночас у норвезькому суспільстві зростає почуття ненависті, ісламофобії, яке виражається у відкритій дискримінації за релігійною, культурною, мовною та етнічною ознаками, а також сприяє збільшенню впливу правих норвезьких політичних партій, котрі будують свою стратегію на популістських гаслах.