ДЕРЖАВНИЙ КОРПОРАТИВІЗМ У ПІВДЕННО-СХІДНІЙ АЗІЇ: ПРИКЛАД МАЛАЙЗІЇ - Тесленко, Сергій (Літопис Волині, 2023)
У статті розглядається специфіка державного корпоративізму у країнах Південно-Східної Азії на прикладі Малайзії. За приклад взято політику Мохамада Махатхіра “Malaysia Incorporated” («Малайзія інкорпорована»). Описується специфіка відносин між державою та приватним бізнесом в епоху прем’єрства М. Махатхіра. Визначено, що корпоративізм, упроваджуваний у політиці «азійських тигрів», мав позитивні наслідки для розвитку економіки та зростання рівня життя населення. Так, країни Азії продемонстрували успіх застосування державного корпоративізму в рамках наздоганяючої модернізації. Після півтора десятиліття зростання регулювання та розширення державного сектору для реструктуризації суспільства шляхом зміцнення малайського бізнесу та середнього класу, а також для реалізації проєкту важкої індустріалізації М. Махатхіра, була здійснена економічна та культурна лібералізація. Згодом відбулося швидке економічне зростання з кінця 1980-х років до азійської кризи 1997–1998 років. Тоді як бізнес-організації мали обмежений вплив, деякі окремі бізнесмени ставали все більш впливовими в політичному сенсі, забезпечували державне втручання для просування власних інтересів. Корпоративізм М. Махатхіра, який був виражений у гаслі “Malaysia Incorporated” – «Малайзія інкорпорована», значною мірою обмежувався просуванням корпоративізму на рівні компаній через внутрішні союзи та покращення відносин між урядом і бізнесом. Проте замість того, щоб мобілізувати та включити організовану робочу силу (окрім недовговічної Малайзійської організації праці) до корпоративістського проєкту, було докладено досить мало зусиль для покращення виробничих відносин. Корпоративістський проєкт М. Махатхіра значною мірою обмежувався подоланням етнічного, а не соціального, поділу. Окрім того, важливим недоліком політики малазійського прем’єра стала відсутність трипартизму – системи тристороннього представництва (держави, працівників і роботодавців або їхніх уповноважених) у процесі регулювання соціально-трудових відносин. Разом із загальним поліпшенням умов праці це сприяло б забезпеченню загальної підтримки національної стратегії розвитку та суспільній консолідації.