ЗБРОЙНИЙ КОНФЛІКТ І ГРОМАДЯНСЬКЕ СУСПІЛЬСТВО В КОНТЕКСТІ СУЧАСНОЇ ПОЛІТИЧНОЇ ТЕОРІЇ - Ляшенко, Тетяна (Літопис Волині, 2025)
У статті аналізується роль громадянського суспільства в умовах збройного конфлікту на прикладі України.Показано трансформацію взаємин між державою та громадянським сектором, активізацію волонтерських практик і горизонтальної мобілізації, а також окреслено загрози для демократії. Дослідження поєднує теоретичні рамки сучасної політичної науки з емпіричними спостереженнями за діяльністю українських інститутів громадянського суспільства під час війни.Авторка зазначає, що збройні конфлікти висувають перед суспільством екзистенційні виклики, які змушують переосмислити роль громадянського суспільства як каталізатора колективних дій. У випадку України війна стала мобілізаційним фундаментом для самоорганізації громадян. Разом із тим у роботі звертається увага на низку загроз для розвитку організацій громадянського суспільства. По-перше, це ризик вигорання: ресурси суспільства обмежені. По-друге, небезпека втрати критичної функції: у ситуації консолідації будь-яка критика влади може сприйматися як деструктивна або навіть як зрада. Унаслідок цього механізми громадянського контролю можуть послаблюватися, що становить довгострокову загрозу для демократії. Окрім того, індекси розвитку ОГС фіксують проблеми фінансової нестабільності, вигорання активістів і кадрового дефіциту. Це загрожує довгостроковій стійкості сектору, особливо після завершення війни.У статті аналізуються найпоширеніші моделі громадянського суспільства – плюралістична та корпоративістська. Авторка робить висновок, що український досвід демонструє одночасну присутність рис обох моделей громадянського суспільства.У дослідженні стверджується, що під час війни державі, з одного боку, необхідно підтримувати легітимність силових рішень, працювати на мобілізацію як матеріальних, так і людських ресурсів, а з іншого – утримуватися від авторитарних загроз. І саме громадянське суспільство в таких ситуаціях повинно мати вплив на прийняття політичних рішень.У висновках зазначено, що майбутнє українського громадянського суспільства полягатиме в тому, щоб знайти баланс між мобілізаційною потужністю та відновленням здорової критичної функції, забезпечивши тим самим не лише перемогу у війні, а й побудову відкритого, справедливого та процвітаючого суспільства в повоєнний час.