СУДОВИЙ ПРОЦЕС НАД СЛОВАЦЬКИМ ПОЛІТИЧНИМ ТА ДЕРЖАВНИМ ДІЯЧЕМ ВОЙТЕХОМ ТУКОЮ В 1946 Р. - Шніцер, Ігор (Літопис Волині, 2022)
У статті висвітлено підготовку та проведення судового процесу над словацьким політичним та державним діячем В. Тукою в 1946 р. Його постать є однією з найодіозніших в історії Словаччини XX століття. У 1929 р. за антидержавну діяльність в Чехословаччині на користь гортистської Угорщини В. Тука був засуджений до 15 років позбавлення волі. У 1937 р. був амністований та наступного року повернувся до активної політичної діяльності, брав участь у розвалі Чехословаччини та утворенні Словацької держави, яка мала фактичний статус німецького протекторату. Як прем’єр-міністр та міністр закордонних справ був причетний до злочинів людацького режиму, а в окремих випадках навіть ініціював їх. Зокрема, В. Тука був головним ініціатором остаточного рішення єврейського питання в Словацькій державі. Після відродження Чехословаччини підпав під дію законів про покарання нацистських злочинців, зрадників і колаборантів та в 1946 р. постав перед Народним судом у Братиславі. Попри те, що на той час В. Тука вже був літньою, фізично немічною людиною, прикутою до інвалідного візка, суд визнав його винним та засудив до смертної кари через повішення. Результати медичного обстеження та чинне законодавство не перешкодили приведенню смертного вироку в дію 20 серпня 1946 р. Автор статті констатує, що судовий процес над В. Тукою в істотній мірі був політизований, адже в його обличчі чехословацька влада прагнула засудити не тільки ідею незалежності Словаччини, але й людацтво як ідеологію. Діяльність В. Туки напередодні та в роки Другої світової війни доводила, що Словацька держава 1939– 1945 рр. була побічним продуктом нацистської агресії проти Чехословаччини. Судовий процес 1946 р. створив перешкоди на шляху узвичаєння ідеї незалежності Словаччини та морального виправдання представників людацького режиму. Оцінка подій Другої світової війни спиралася на цей прецедент у тій частині, що вимагала найжорстокіших покарань для державних зрадників й колаборантів. Під час судового процесу над В. Тукою була фактично визначена суспільна небезпека діяльності словацьких державних зрадників, військових злочинців й колаборантів, а його результати було використано для організації аналогічних процесів над іншими високопосадовцями Словацької держави. Смертний вирок В. Туці став одним з сімнадцяти смертних вироків, винесених Народним судом після Другої світової війни, та одним з одинадцяти приведених в дію.